DETTE ER EN SAND HISTORIE
EN HYLDEST TIL FLÅDEN
1942. Stillehavet.
USS Enterprise og dens besætning på 2000 mand, -
- gør klar til at sende japanerne en besked -
- i form af torpedobombefly og kampfly.
Med sidste måneds angreb på Pearl Harbor in mente, -
- mener disse piloter, at hævn skal tages straks.
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org
Chef, det er Aldrich. Jeg mister hende af syne.
Hvor skal du hen?
D. 16 Januar, 1942.
Chef, jeg har mistet signalet.
Nærmer vi os, Chef?
Jeg banker til ham. Måske kan han ikke høre os.
Chef? Kan du høre os?
Tydeligt, drenge.
Jeg venter på vindretningen.
Pastula, tjek bombesigtet. Sådan læser jeg ikke de bølgetoppe.
15 grader. Samme som det udadgående.
Hvis det er sandt, har hun kurs mod øst.
Jeg havde hende mod vest. Vi flyver mod øst.
6-Tare-14 anmoder om en kurs.
- Vi brød radiotavshed. - Ja, vi skal have en kurs.
Bekræft, du er på 79.
- Bekræftet, men for langt væk. - Forsæt.
Base, det er 6-Tare-14. Kom ind, skifter.
Chef? Jeg hørte japsere.
- Jeg trak stikket ud. - Ja, radiotavshed og morsekode.
Hvad med brændstof?
Lavt.
Pastula, vi må højere op. Smid bomberne.
Javel, chef. Bomberne smides.
- Aldrich, brug radioen. - Men japserne?
Gør det!
Base, det er 6-Tare-14. Kom ind, skifter.
Hun er sgu ikke østpå.
Enterprise, det er 6-Tare-14. Er radioen tændt, Aldrich?
Vi er udenfor rækkevidde.
Drenge, hun må ned før vi løber tør, -
- så stram vestene, og gør klar til landing på vandet.
Pokkers! Ja, chef.
Pastula?
Aldrich, find nødblus og nødkassen.
Vi skal bruge lommelygterne.
Pastula, tag mad og vand, samt redningsflåde.
Hold hovedet koldt, drenge.
- Send denne ned bagved. - Javel.
- Tag en faldskærm! - En faldskærm.
Gør klar!
Klar til at lande!
- Pastula! - Her.
- Aldrich? - Her.
Kom så.
Kom nu!
Chef!
Nej!
Kom her.
Den vil ikke puste sig op.
Ventilen sidder fast. Lys her.
Smid våbnene, de trækker os ned.
Jeg kan ikke.
- Der røg mine. - Også her.
Det gør en forskel.
Denne skide...
Sådan der!
Den er for tung at løfte.
- Måske hvis... - Aldrich!
Bliver du fanget igen, tag luft ud af vesten.
- Så kan du svømme ud. - Jeg er ikke godt til at svømme.
- Det er løgn. Og dig? - Ikke rigtigt.
For fanden...
Okay.
Den bliver svær at vende.
Hvis vi binder vestene sammen, -
- og smider en over, så kan vi måske trække den.
- I kan ikke svømme. - Vi må holde fast.
- Godt fast. - Lad os prøve.
Her.
Okay. Jeg kaster den over.
- Er du klar? - Ja.
Nu kommer den.
- Har du den? - Ja.
Tag fat og hiv til.
En, to, tre!
Hold hende her. Jeg kravler op på den anden side.
Sild i en tønde har mere plads.
Lad os ligge på tværs.
Aldrich...
Du sad i flyet på båden. Jeg så dig slet ikke.
- Harold Dixon. - Gene Aldrich.
Du får chancen i morgen. Jeg er sikkert lige her.
- Pastula, er det italiensk? - Polsk, chef.
Jeg har fløjet med dig før.
Det husker jeg ikke.
Vi bliver vel hentet i morgen, chef?
- Det håber jeg på. - Håber?
Der er procedurer. De søger i morgen.
Det er så varmt i flyet.
Det er hundekoldt herude.
DAG 1
Så står vi op.
Vi klarede det.
Jeg troede ikke, den ville holde.
Gudskelov.
Gene Aldrich. Nu kender jeg dig.
- Jeg fik ikke sat ansigt på navnet. - Lige her, chef.
Hvem vil have kaffe?
Henry! Jeg sætter kedlen over.
- Tak. - Hvorfor Henry?
Det er fra radioen.
Henry! Henry Aldrich!
Jeg har aldrig hørt det.
Da du ville lande på vandet, troede jeg, det var slut.
- Du troede ikke, jeg kunne? - Var det ikke flot?
Han landede perfekt.
Jo, det gjorde han.
Jeg har tænkt, Aldrich...
Jeg forstår ikke, hvordan du ikke fik fat i nogen.
Vi har ikke været mere end 30 kilometer derfra.
Selv ved 50 måtte den fange noget.
Hvor langt væk var vi?
Vi må holde øje, ikke?
Vi kigger i hver vores retning. Vi må dække hele vejen rundt.
- Sigtbarheden er god. - De afsøger det hele.
Det tager noget tid, men de gør det, ikke?
Jo, selvom det tager både i dag og i morgen.
Det kan vare det meste af dagen.
De afsøger nok 150 kilometer.
Og med antallet af fly, så kommer de snart.
Måske får vi rigtig morgenmad, chef.
Ser eller hører vi dem først?
Se deroppe.
- Det er en fugl. - Den bevæger ikke vingerne.
Vent...
Der er noget.
Den er på vej...
Det er en af vores!
Ned med dig!
Vi kan stadig drukne.
Det er en SPD.
Omkring 140 knob. En kilometer væk.
Pastula, smid faldskærmen i vandet.
- Chef? - Ingen faldskærm.
- Hvad med nødblus? - Jeg kunne ikke holde dem.
Vift med noget!
Kig ned! Er I blinde?
Solen er bag jer. Kig til højre.
Hernede!
- Her! - Hernede!
Kig herover!
Kom nu.
Hvor skal I hen?
Vi er her!
Kom nu!
Herovre!
Der var vores eneste chance.
- Hvad? - Det var eftersøgningen.
De kan ikke bare efterlade os.
Han kunne også have set os, og henter hjælp.
Men ændrer ikke kurs? Han flyver sin runde.
Måske er der flere fly.
- Eller skibe. - Hvad bilder de jer ind?
Vi er i krig, Aldrich.
Vi er i nærheden af fjendtlige flådestyrker.
De søger kun én gang.
Som du siger, er der en procedure.
Okay.
Ingen faldskærm eller nødblus.
- Gik kortet også til? - Ja.
- Og nødkassen? - Alt er væk, chef.
- Også mad og vand. - Du godeste.
Jeg forstår det ikke. Jeg gav ordren i god tid -
- så vi kunne lande, og vi har hverken vådt eller tørt.
Vi havde travlt med ikke at drukne.
Hvordan overlever vi uden vand?
Okay, jeg kommer mod agter. Hør her, gutter.
Denne tømmerflåde er et skib i den amerikanske flåde, og jeg er kaptajnen.
Derfor giver jeg ordrer, og I adlyder dem. Er det forstået?
- Javel, chef. - Aldrich?
- Forstået. - Okay.
Lad os se, hvad vi har. Lommer, alt.
Læg det på skjorten.
Her er to magasiner.
- Min lommekniv. - Behold den i lommen.
Vi har ikke brug for hul i båden.
En tang. Lidt ståltråd.
Noget snor, måske seks meter. Her er en fløjte.
Aldrich.
Gummicementvæske.
- Noget lappemateriale? - Ja.
Se lige her.
Vi kan bruge det, hvis vi ser et andet fly.
Havde vi bare fundet det noget før.
En vandbeholder.
Den er tom.
- Det er alt, der var. - Ingen udfoldelige årer?
Nej.
Glem ikke rælingen. Det er cirka syv meter nylon.
Og vi har to redningsveste.
Ingen årer. Ingen lygter. Intet kort.
Intet mad eller vand.
- Kronometre? - Nej.
- Nej.
Men hvis hun bliver oven vande, -
- kan jeg udregne hendes fart og distance.
Hun ser ny ud. Det er godt.
Her, fremstillet 11-30-37.
Den er fire år gammel. Plus lidt.
Vi skal minimere slid på stoffet. Af med skoene.
- Her er ikke meget plads. - På eller af, de kan ridse.
Jeg synes, vi skal smide dem ud.
- Der er otte kilometer dybt her. - Det er umuligt.
- Chef? - Jeg tænker...
Måske skal en af os beholde dem.
Hvis vi når i land, skal en af os kunne gå.
Det giver mening.
Jeg har stadig denne.
Når du ikke kan svømme, er du dum at beholde den.
Jeg kunne ikke løsne bindingen.
Men, man ved aldrig.
Den kan blive nyttig.
Youngstown, Ohio. Dig?
- Sikeston, Missouri. - Sikeston?
- Hvor er det? - Ingen steder.
Pastula, tjek bombesigte. Sådan læser jeg ikke de bølgetoppe.
Ja, chef.
15 grader. Samme som den udgående, chef.
Hvis det er korrekt, er hun i øst. Jeg havde hende i vest.
Aldrich? - Der er intet her.
Jeg tror, du har fløjet os ud midt i ingenting, chef.
- Vi er faret vild. - Hvad sagde du, Aldrich?
Aldrich!
Det er mest vanvittige, jeg har hørt.
Hvorfor har du aldrig fået en Kentucky Hot Brown?
- Jeg er fra Ohio. - Må du så ikke spise fra nabostaten?
- Nej. - Godt, jeg ikke bor i Ohio.
- Skinke og ost. - Det lyder godt.
Jeg må have lavet 1000 af dem i det civilforsvaret.
C'erne? Jeg lavede mad for hundrede mand.
- To kokke og ingen mad. - Hvordan endte du i flåden?
For mange munde at mætte hjemme.
Min mor mente, jeg kunne blive mere disciplineret.
Hun blev nok skuffet.
Jeg var klar til et eventyr, så jeg meldte mig.
- Du fik i hvert fald et eventyr. - Min mor skulle se mig nu.
Jeg ville have en karriere og se verden.
Karriere i flåden. Godt for dig, sønnike.
I disse urolige tider, er der intet højere kald.
Er det muligt, vi bliver set om natten, chef?
Vil ikke udelukke det. Den gule redningsbåd, måneskinnet...
Men ingen fuldmåne i nat.
Vi laver en vagtplan.
- Hvem tager første vagt? - Det gør jeg.
- Jeg kan alligevel ikke sove. - Okay.
Jeg tager anden vagt.
Okay, chef.
Du bad mig vække dig. Jeg regner med, der er gået fire timer.
- Har du set noget? - Kun hav.
- Har du drukket noget? - Drukket?
Hvad?
Sig, det er løgn, chef.
Det...
Det er bare skønt.
- Vagt? - Ingenting.
Temmelig konstant vind.
Henry! Tid til kaffe.
Hvor længe har vinden været sådan?
- En time måske. - Samme retning?
- Chef? - Pastula.
Hvor er vi?
3000 kilometer til Hawaii.
Samoa ligger 1600 kilometer væk.
- Sydamerika mindst 9600 kilometer. - Det er mange nuller.
Men vi bevæger os.
En flad bund som denne, får os frem.
Og vi har fået 12 knob vind.
En vind på 6 knob, kan drive os 1.
Vi kan vel drive 2,5 knob på en vind på 12.
Selvom hun godt kan lide at skifte mening.
- Så Hawaii. - Ja.
Hvorfor pegede du ikke den vej? Lige frem?
- Vest? - Ja, den vej vinden blæser os nu.
Phoenix-øerne. Gilbert-øerne.
Tarawa. 965 kilometer eller mindre.
Er der ikke japanske ubåde derude?
Den japanske hær er overalt på øerne lige nu.
Hvad hvis vi ender på en japansk ø, eller en ubåd finder os?
Der kunne være en ubåd under os lige nu.
Vi ville være en præmie.
Men vi har en chance. Vi skal bare bruge en god vind.
Der er øer mellem os og Samoa.
To knob...
- Jeg ville sige et par uger. - Et par uger?
Jeg ville være mere præcis, hvis jeg havde mit kort.
Vi dør af sult inden.
Tja...
Der er masser af fisk i havet.
Havde jeg bare en krog og line.
Der er din line. Noget flettet snor i lommen.
Og her.
Hvis jeg kan åbne det, kan jeg måske bruge fjederen som krog.
- Det ville virke. - Okay.
Ved I, hvad jeg kunne have lige nu?
Stegt fisk.
En god stegt torsk. Coleslaw og kartoffelsalat.
- Det hele smurt ind i ost. - Virkelig?
- Ost på fisk? - Jeg kan spise ost på alt.
Sådan der.
Okay.
Hvad med den?
Det er ikke dårligt. Vi skal bruge et lod.
Det ligner et stykke kød.
Lad os kaste den ud.
Pas på øjnene.
Det var hurtigt. Hjælp mig lige.
- Okay, kom her. - Sådan der, gutter.
Noget dernede, er vist mere sulten end os.
Du godeste.
Her. Tag den på hovedet.
Det må du selv om.
- Hej! - Hvad er der?
Ingenting.
Et øjeblik, troede jeg, at vi kunne få en medalje.
Navy Cross eller sådan noget.
Men så indså jeg, at der ikke er meget helt i at sidde her og sulte ihjel.
Navy Cross...
Vi er heldige, hvis vi ikke skal betale et nyt fly.
Hvad dælen. Det var ingens skyld.
En god torpedobombe ligger på bunden af havet.
Det lyder til, det er nogens skyld.
Pokkers, fiskene bider ikke på.
- Hvor skal du hen? - Der er ingen fisk.
Hvilket betyder, der ingen mad er.
Jeg kan ikke klare varmen længere.
- Hop i! Vandet er godt! - Nej, en ad gangen.
- Var der 3000 kilometer til Hawaii? - Ikke for langt væk, Aldrich.
- Båden bevæger sig. - Nu er der levende madding.
- Det er et andet problem. - Hajer?
Jeg ved ikke, om de angriber. Jeg har hørt argumenter begge veje.
Gene! Chefen er bekymret for hajer.
Jøsses! Hvor skal du hen?
Bare lidt flere svømmetag.
Vi er nødt til at blive ved flåden.
Hvis vi bliver ved siden, er vi sikre. Så kan de andre holde vagt.
Det fik blodet til at pumpe.
Pastula, du er den næste.
Nej, tak.
Derfor skal du gøre det til sidst. For koger du den for længe, -
- vil den brænde. Og for kort tid, vil den ikke smelte.
Den er smuk, ikke sandt?
Det ville være bedre, hvis vi kunne spise den.
Jeg klarede mig fint. Jeg forventede ikke et 12-tal.
- Var det et mekanikerkursus? - Nej, det var et andet.
Jeg regnede med 10, eller 7, det havde været okay.
Jeg ville ikke have de bedste karakterer, bare jeg lærte tingene.
Og jeg klarede dette kursus godt.
Da jeg så karakterbladet og det store skinnende 00 -
- sagde jeg, pyt med alt det lort.
- Undskyld mit sprog. - Hvad gjorde du så?
Jeg gik du af skolen, og tog aldrig tilbage.
- Og du havde helt styr på det kursus? - Ja, jeg havde så.
Jeg regner med, du fik topkarakterer på mekanikerkurset?
Jeg klarede mig fint, chef.
Så du kan skille et bombesigte ad og samle det, og endda lave målinger i det?
- Ja, det kan jeg vel. - Kan du?
Det er bare underligt. Jeg mente, vi fløj vestpå.
- Din måling sagde østpå. - Du bad om bekræftelse -
- den fik du. Samme... - Jeg taler med min artillerist!
Jeg ved godt, du bekræftede det. Jeg synes bare, det er underligt.
Okay, chef.
Ja, det er det.
DAG 5
Henry! Sæt kedlen over!
Pastula?
Er der ikke en regel om, at man kan klare sig med en håndfuld.
Det suger vandet direkte ud af hjernen.
Vi nærmer os 120 timer.
Fem dage uden en tår.
Hvordan kan det være, vi ikke er døde?
Vi har ligget i blød og ikke bevæget os meget.
Et par skofulde af det gule stads.
Mens det varede.
- Ikke engang et ror. - Du ved, hvor vi skal hen.
- Ikke, chef? - Jo, men for at kunne beregne...
Chef?
- En blyant. - En blyant?
En fantastisk, superb blyant!
Kan du se? Jeg kan lave et søkort.
Pastula. Du sagde øst to til tre knob på din vagt, ikke?
- Aldrich. - Mere sydøst to til tre?
Ja. Modtaget.
Godt så.
Her er vores anslåede position.
- Men hvor er vi på vej hen? - Med lidt held, lige her.
Der er en kæde af dem mod sydvest.
Det tætteste venligstillede land i Stillehavet.
Hvis så bare den favorable vind vil hjælpe os på vej.
Hvad hvis vinden fortsætter med at skifte, chef?
Så fører søkortet os ingen steder hen.
Medmindre...
Medmindre vi kan holde vores position i modvinden.
Aldrich! Bind rælingen op.
Pastula, tag noget af den ståltråd og lav en ramme, -
- så den ikke folder sammen i vandet.
- Kan du gøre det? - Jeps, chef.
- Lad en ende være bundet fast. - Okay.
Godt.
Hold ham oppe.
Perfekt.
Det, sømænd, er et søanker.
Vi kan ikke styre vinden, men vi kan undgå at blive blæst den forkerte vej.
Godt arbejde, chef.
Nu råber jeg, Henry! Slå bremsen i.
Se lige hvordan hun griber vandet.
Se, Tony.
Søreme om ikke jeg ser en glædeståre hos den gamle chef!
Det sagde han ellers, vi var for tørre til.
- Det har du vist ret i. - Jaså? Så du en tåre?
Okay, slip bremsen.
Mænd, det er ikke nemt.
Men det bliver måske værre.
Hvis vi kan holde vinden, og få en smule regn.
Nå...
Det kan aldrig skade at spørge.
- Kære Gud... - Gene! Jeg kender kun bønner på polsk.
Jeg ville ikke tro, du er kirkegænger, Aldrich.
Det er jeg desværre ikke.
Det gør ikke noget. Bare gør som jeg.
Kære Gud, vi ved godt, vi ikke altid har fulgt dine bud.
Vi beder bare om lidt hjælp i vores prøvelser.
Hvis det behager dig.
Og Herre...
Våg over alle mændene på vores skib.
Og alle andre skibe på havet, inklusiv dette.
Tony?
Kære Gud, jeg følger trop med, hvad de andre har sagt...
Men mest af alt -
- har vi brug for noget regn, Herre.
- Regn, kære Herre. - Vil det ikke nok regne.
- Jeg beder dig. - Amen.
Helt ærligt!
Giv ham et øjeblik, han skal lige have gang i det.
Eller måske...
Kommer det ikke til at regne igen...
Den er god.
Du, chef. Har du en?
Stor finale!
- Hvad er der galt? - Ingenting.
Hov...
Hallo! Gør jeg klar, drenge.
- Så er der nedbør! - Jeg har tasken.
- Så kommer det. - Få så meget, som I kan.
Dine bønner er vist svaret, Aldrich.
Du må takke søndagsskolen ved First Baptist kirken, chef.
Kom nu, I dumme fisk! Har I aldrig set en fiskeline før?
En uge med ingenting.
Du er simpelthen den mest tålmodige fisker, jeg nogensinde har set, Aldrich.
Hvor jeg kommer fra, spiser man ikke, hvis man ikke fanget noget.
Vi gør det bare forkert, intet andet.
Få kniven i lommen, som jeg sagde.
- Hvis du stikker hul i redningsflåden... - Hvis vi ikke snart spiser -
- kan vi lige så godt gøre det, chef.
Aldrich, få pakket den kniv væk. Det er en ordre!
Hvis du ikke fanger, spiser du ikke.
Aldrich...
- Jeg ramte en! - Stop!
- Jeg ramte båden! - Din idiot! Sid stille!
- Jeg finder cementen. - Det er ikke båden, chef!
- Hold da kæft! - Pastula!
Hold fast!
Jeg tror, jeg har den.
- Godt gået, Pastula. - Sådan, Tony.
Den faldt ned fra himlen.
En haj faldt bare ned fra himlen?
Helt ærligt...
Hun har vist lige spist.
Vi har madding nok til en dag eller to mere.
Sikkert også nok til et ekstra måltid.
- Salten passer på kødet. - Hvor langt er der hen til øerne, chef?
Ifølge søkortet er der omkring 390.
Vinden kommer fra nordøst, hvilket er perfekt for os.
Og hvis hun skifter retning, smider vi bare bremsen. Ikke baglæns.
- Vi skal hjem. - Hold da op, hvor bliver konen sur!
Jeg troede kun, han var gift med flåden.
- Er ingen af jer gift? - Niks.
Jeg har en pige hjemme i Youngstown.
- Irene. - Ikke jeg, men...
- Jeg vil gerne en skønne dag. - Jeg har en søster.
- I ville komme godt ud af det. - Seriøst?
- Hvordan er hun? - Det ved jeg ikke.
- Folk siger, hun er ligesom mig. - Det er ikke god reklame, Pastula.
Hun ligner ikke mig.
Hun er nem at være sammen med. Og meget kønnere end mig.
- Beskriv hende. - Mener du det?
Ja.
Hun er omkring 165.
Hun har langt brunt hår.
Grønne øjne.
- Dette er lidt underligt, Gene. - Fortsæt.
Hun er dygtig i køkkenet.
Hun elsker at læse.
Hun bærer tøj.
Bærer hun tøj? Det håber jeg da.
- Det behøver man ikke for mig. - Det er min søster, du taler om.
Når vi er væk herfra, vil jeg takke dig for at føre os sammen. Hun lyder dejlig.
Vi har fået selskab.
Må være blodet i vandet. De kan lugte det kilometer væk.
Hvad skal vi gøre?
Vi kan starte med at stoppe svømmetimerne.
- Hvad er der galt? - Jeg blev bidt.
Stop med at skyde!
Lad mig se. Jøsses.
Mindst tre tandmærker. En negl er revet af.
- Jøsses, Gene. - Her, chef.
Jeg har hørt om at fiske med hånden, men det er skørt.
- Er det slemt. - Vi kan bedre se det i morgen.
- Hold trykket på det. - Okay.
- Hvad kalder de os, chef? - Hvad?
"Savnede" eller... Hvad?
Forsvundet på havet. Det kalder de os.
Forsvundet på havet.
Ingen spor af fly eller mandskab blev fundet.
Fadervor, du som er i himlene.
Helliget vorde dit navn, komme dit rige.
Ske din vilje som i himlen, således også på jorden.
DAG 15
Tony, giv mig pistolen.
Giv mig den.
Jeg ville ikke...
Vil du spise eller ej?
- Jeg fik ham! - Flot skudt!
- Jeg fik ham! - Chef!
- Sådan, chef! - Kom nu, chef!
- Du har den. - Godt arbejde.
- Pokkers. - Hvad er det?
Skynd dig, chef.
- Kom, chef! - Kom nu!
- Slæden sidder fast. - Hvad? Nej! Kom nu!
- Hurtigere, chef! - Padl!
Kom nu, chef!
Du er her næsten.
Se lige, hvor stor han er!
Ikke dårligt. Kunne godt bruge ost.
Jeg kunne godt bruge noget ost.
Det smager som kylling. Rå kylling.
Jeg troede, at når man så en fugl, betød det land.
Ikke denne fugl. De flyver mange kilometer.
Jeg fatter stadig ikke, at du skød en albatros.
- Hvorfor? - Glem det.
Spis op, Tony.
Jeg bebrejder dig ikke. Jeg ville også smutte, hvis jeg kunne.
Pastula, tjek bombesigtet, sådan læser jeg ikke de bølgetoppe.
Pastula?
Aldrich! Vi har mistet Pastula!
- Chef, vi er faret vild. - Aldrich!
Enterprise! Det er 6-Tare-12. Nej, 6-Tare 14, anmoder om en kurs.
Enterprise...
Enterprise! Hjælp mig!
DAG 20
Der er ingen vagt.
Alle mand på dæk.
Jeg gav ordre på en 24 timers vagt.
- Og du sover på din vagt. - Hvilken forskel gør det?
Hvis vinden skifter, og vi ikke smider ankeret ud -
- så farer vi vild. - Jeg kan ikke mærke nogen vind.
Der er ingen. Det har været dødt i to dage.
Hold jeres mund!
Jeg sagde, der skulle være vagt, så det skal der være.
Selvfølgelig, chef. Som du siger.
- Jeg tager vagten. - Nej, du gør ikke.
Hvis du vil have en vagt, så sid du og kig ud i ingenting hele dagen.
Jeg tager min tørn. Mere end det.
- Hvad skal det sige? - Hvem tror du styrer skibet?
Hvor er øerne, du fortalte om?
Ja, de må være tæt på.
Rør ikke ved det.
I kan ikke engang svømme, eller læse et kort.
Lad mig spørge om noget.
- Hvordan fandt du på det søkort? - Jeg ser på et kort hver dag.
Jeg har et groft billede i hovedet. Plus eller minus 10% håber jeg.
Udover det, er det en simpel anslået position.
- Et groft billede? - En anslået position -
- virker, når man ved, hvor man starter fra, ikke?
Så den rute, du har udtænkt -
- er baseret på, hvor du tror, vi styrtede ned.
Efterfulgt af en række skøn efter det om, hvor langt vi er nået hver dag.
- Hvad er din pointe? - Min pointe?
Grunden til vi styrtede ned er fordi, -
- du ikke vidste, hvor vi var fra starten.
- Vent lidt. - Derfor kunne vi ikke finde skibet.
Derfor kunne jeg ikke kunne få fat i hende på radioen.
Du havde fået os så langt væk, at vi var ude for rækkevidde.
Jeg forsøgte at tage det i betragtning.
Og det er med instrumenter og et rigtigt kort!
Vi har ikke engang haft et kompas.
Og de første par dage holdt vi ikke øje med det.
Og du vil sætte os på en lille ø, midt i alt dette?
- Jeg... - Det var bare et gæt.
- Ikke sandt, chef? - Ja, jeg stoler på mine minder.
Jeg har lavet nogle skøn, men jeg...
Jeg prøvede at få os hen mod disse øer.
- Så selvom vi var lidt på afveje... - Hvad mener du med prøvede?
Hvornår forventede du at se dem?
For tre dage siden.
Eller fire.
Der burde være øer omkring os nu.
Er vi sejlet forbi dem?
Det er sådan, øer er. Vidste du ikke det?
Der er kun én chance. Hvis du sejler forbi Hawaii, er næste stop Tokyo.
- Hør nu her... - Det er sørme en anslået position.
- Jeg anslår, vi dør herude. - Vil du overtage? Kloge hoved!
- Gutter, hold nu op. - Jeg er skide ligeglad!
Og du er hr. Højt-på-Strå.
Beholder dine sko, efter vi har smidt vores væk.
Du er efter mig med radioen, som om jeg har gjort noget galt.
"Hvad har Aldrich gjort med radioen?"
Du er efter Tony med hans bombesigte, -
- fordi der var to ens aflæsninger.
Hvad fanden gjorde du deroppe, andet end at fare vild på det største hav -
- i hele verden?
Chef? Jeg har mistet signalet, skifter.
Er vi tæt på, chef?
- Måske er kommunikationen nede? - Jeg giver ham lige et klap.
- Chef? Kan du høre os, skifter? - Højt og tydeligt, drenge.
Jeg venter bare på, vinden fortæller mig, hvilken vej hun vil blæse.
Jeg tror, jeg faldt i søvn.
Det var så varmt, det ikke kunne være mere end et par minutter, men...
Vi missede vores sving...
- Og da vi først lavede det... - Var det alt for sent.
Jeg har fået os på vildspor, og jeg ved ikke, hvordan jeg gør det godt igen.
Nogensinde. Det kan jeg ikke.
Jeg er en pilot...
Som har mistet sit fly...
Og sin besætning...
Og mig selv.
Det er jeg virkelig ked af.
Det må I sgu undskylde, mænd.
Det er jeg ked af.
Kortet er ikke meget bevendt, -
- men det er det eneste, vi har, der kan få os hjem.
Det ser ud til, den eneste vind vi har, er den vi selv laver, gutter.
- Det har du vist ret i. - Det er præcis det, vi må gøre.
- Hvor er mine sko? - Så starter han.
Nej, nej.
Giv mig din kniv. Vil du ikke nok?
Okay.
De herrer.
Lad os lave vores egen vind.
Ved I hvad? Hvem end der ser land først, får en middag.
Hvad end han ønsker, hvor end han ønsker.
- De andre to giver. - Aftale!
Padl! Padl!
Du synes ikke, det er sjovt om et par minutter.
DAG 30
Henry!
Sæt kedlen over.
Okay. Lad os komme i gang.
Gene?
Er der nogen af jer, der kender til forsikring?
- Forsikring? - Livsforsikring.
Jeg har en forsikring på $5.000, der går til min mor.
Jeg tænkte på, om hun kunne indkassere den...
Efter en hel måned. Det vil jeg tro.
- Hvordan mon Irene har det. - Hun lyder som en dejlig pige.
Hun arbejder for en læge nu.
Det har du sagt.
- Jeg plejede at skrive digte til hende. - Vi vil gerne høre et af de digte.
Nemlig.
Kom med et digt.
Tony?
Vågn op, drenge. Vi får måske en drink.
Det er en mærkelig en.
Earhart. I kender godt den kvindelige pilot?
Amelia Earhart.
Hun gik ned i disse egne, ikke?
Så kommer det!
Det var køligt.
Endnu et brusebad?
- Jeg kan ikke lide det. - Skyerne bevæger sig modsat hinanden.
- Hvad er det? - Gør jer klar. Vi skal ud hurtigt.
- Er der orkaner i Stillehavet? - Helt sikkert.
Hvornår er det orkansæson?
Hvorfor bliver jeg ved med at stille de spørgsmål?
- Tag den! - Du kan jo ikke svømme.
Ved du, hvad jeg kunne bruge lige nu?
Duk jer!
Chef! Hvor er han?
Chef.
Vi kommer, chef. Kom!
Kom så, chef.
Bliv ved flåden!
Hold fast!
Gene! Hvor er Tony?
Jeg mistede ham.
Arbejd dig rundt om. Se om du kan finde ham.
Tony!
Er du okay? Chef!
God dreng.
Okay, vi skal vende hende.
Når jeg siger til, -
- så løfter vi, og lader vinden fange hende.
Men hold fast i den.
En, to, tre! Løft!
Svøm om på den anden side.
Jeg holder den nede. Du hopper i først.
Hold fast.
Der sad to mænd -
- på en tømmerflåde, -
- så faldt en af dem i vandet.
Men det skete der ikke noget ved, -
- for han havde halsbetændelse.
Han kunne ikke synke.
Hvorfor kom jeg lige i tanke om den?
Flåden vil synke, -
- ikke?
Jo.
Ingen vil kunne finde os.
Nej.
Ingen vil vide, hvor langt tid vi overlevede.
Nej.
Sæt nu, en af os døde.
Hvad ville de andre gøre?
Du snakker konstant om mad, Gene. Hvad tror du?
Leveren, i hvert fald.
Hjertet, hvis du kan få fat i det.
Vi har mistet tangen, -
- og din lommekniv.
Nyrerne ville være lette.
Ja, en til hver.
Skal vi ikke snakke om noget andet?
Jeg prøver, men alt er så langt væk.
Bare kom i tanke om noget.
Min kone.
Hun havde en smuk, gul kjole.
Hun brændte et hul i den, med en cigaret.
Så hun syede en hvid due over hullet.
Jeg kan se kjolen for mig, -
- og duen.
Men jeg kan ikke rigtig se hendes ansigt.
Tony?
Jeg tror, at jeg er forelsket i din søster.
I ville være et smukt par.
I skal vide, -
- at hvis vi havde klaret det, -
- så ville jeg indstille jer til en belønning.
Hvis de altså ville lytte til mig, efter krigsretten.
Krigsretten?
Pastula, -
- kan du komme i tanke om noget, de skulle stille chefen for en krigsret for?
Ikke noget jeg kunne komme i tanke om, Aldrich.
Heller ikke mig.
Jeg beklager, det skulle ende sådan.
En mand planlægger sin kurs, -
- men Herren bestemmer.
Nu er det sgu nok!
Som jeg ser det, -
- hvis Gud valgte vores kurs, -
- så er det fordi, Han ville have, at vi klarer det.
Ikke?
Uanset hvad, -
- så er vi kommet for langt til at give op.
Tony.
Gene?
Stakkels Tony.
Tony.
- Jeg kan høre musik. - Hvilken slags musik?
- Tony? - Kan I høre det?
Jeg ser en smuk majsmark.
Jeg så vores flåde, -
- to gange i går.
Jeg ved det ikke. Noget grønt.
Se lige der, chef.
Gene Aldrich.
Du har vundet en middag!
- Land forude! - Land!
Land forude!
Tak.
Padl, gutter. Padl.
Padl.
Rolig. Hold inde.
Vi burde drive ind.
Hvad nu, hvis der er japanere?
Har vi andet valg?
Ned og hold fast. Vi tipper måske rundt.
Hold fast!
Se.
HAROLD DIXON, TONY PASTULA OG GENE ALDRICH GIK I LAND PÅ PUKAPUKA ØEN -
- DEN 20. FEBRUAR, 1942. EFTER AT HAVE VÆRET 34 DAGE PÅ STILLEHAVET.
DE HAVDE SEJLET OVER 1500 KILOMETER I DERES REDNINGSFLÅDE.
DIXON BLEV TILDELT ET NAVY CROSS FOR AT FØRE SIT MANDSKAB I SIKKERHED.
HAN FLØJ ALDRIG EN NY KAMPMISSION.
DE SKADER, TONY FIK, FORHINDRE HAM I AT GØRE KARRIERE VED SØVÆRNET.
DA HAN DØDE I 1986, BLEV HANS ASKE SPREDT I HAVET.
GENE GJORDE TJENESTE RESTEN AF KRIGEN SOM RADIOOPERATØR.
I 1946 BLEV HAN GIFT MED TONYS SØSTER, FRANCES.
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org